balanseorganet


 * Tilbake til innhold || =Balanseorganet i det indre øret= ||  ||
 * [[image:balanse.gif width="322" height="205"]] || Balanseorganet er et "gammelt" organ i naturhistorisk sammenheng, antakelig ble de utviklet før selve hørselsfunksjonen gjennom pattedyrenes utviklingsløp. I dyreriket inngikk de i våre tidligste, og viktigste sanseorganer, og var en forutsetning for at dyr kunne bevege seg riktig i forhold til tyngdekraften. Senere utviklet de seg i de høyt spesialiserte balanse- og hørselsorganer som vi kjenner hos virveldyrene.

Balansefølelsen er medfødt. Til en viss grad kan den øves opp, men noen har naturlig god balanse, andre har dårligere balanse, på samme måte som noen lett blir reisesyke mens andre aldri blir det. Fordi vi orienterer oss etter det vi ser, er synet særlig viktig for balansen hvis balanseorganet i det indre øret er skadet.

Bildet:llustrasjonen er hentet fra [|Fysikknett.no]. ||  ||
 * || =Balansesystemet= ||  ||
 * || Med balansesystemet menes det systemet kroppen har utviklet for å holde seg oppreist. En fundamental forutsetning for å kunne bevege seg målrettet er en oppfattelse av retning. Balanseorganet sitter i det indre øret og er koblet sammen med hørsel, syn og perifere sanseorgan (muskler, ledd) i sentralnervesystemet. ||  ||
 * || =Buegangene= ||  ||
 * [[image:Buegangtverrsnitt.gif width="249" height="223"]] || Balanseorganet består av tre bueganger som peker i hver sin retning. Den ene registrerer "opp-ned-bevegelse", den andre "venstre-høyre-bevegelse" og den tredje "fremover-bakover-bevegelse". Hver buegang består av et tilnærmet halvsirkelformet rør. Inne i buegangene er det en tyktflytende væske og i cupula, der de mange små flimmerhårene ligger, er det en gelelignende væske. Flimmerhårene registrerer bevegelsene i væsken. Bevegelsen til flimmerhårene registreres av nerveceller, som sender informasjonen til hjernen. Buegangene påvirkes av rotasjon. Hårcellene i det indre øret er reseptorer som omformer mekanisk energi (bevegelse, lyd) til nerveimpulser som hjernen kan bearbeide.

Bildet: http://www.uib.no/people/morfg/buegangene.htm ||  ||
 * || =Sansecellene= ||  ||
 * [[image:balanseceller.jpg width="119" height="78"]][[image:balanseceller.jpg]] || Sansecellene er dekket av en kuppelformet, gelelignende masse som kalles cupula, og som kan svinge fra side til side og på den måten bøye sansehårene. Hårcellene i det indre øret er reseptorer som omformer mekanisk energi (bevegelse, lyd) til nerveimpulser som hjernen kan bearbeide.Slik får hjernen hurtig beskjed om at du holder på å falle.

En gruppe med følehår (cilier) springer ut fra hårcellens overflate. Et av hårene, kinocilien, er tykkere og lengre enn de andre og er plassert ut mot kanten av celleoverflaten. De andre hårene kalles stereocilier og avtar gradvis i størrelse slik at de lengste er plassert nærmest kinocilien. Hårcellene har en elektrisk ladning, et reseptorpotensial, når de er i hvile. Når de bøyes fyres de av.

Bildet: www.uib.no/people/ morfg/Haircell.gif ||  ||
 * || =Tap av balanseorgansfunksjon= ||  ||
 * [[image:balanseorganer.gif width="178" height="134"]] || Et tinningbensbrudd (basisfraktur) vil dersom den går gjennom det indre øret føre til permanent døvhet og tap av balanseorgansfunksjon på det skadede øret. Tap av bare ett balanseorgan vil få minimale konsekvenser for balansen. Tap av begge vil føre avhengighet av synet og balanseproblemer i mørke. Tap av synet vil i seg selv ikke nødvendigvis gi dårlig balanse. ||  ||
 * || =Ressurser= ||  ||
 * || Fra Universitetet i Bergen: http://www.uib.no/people/morfg/harcellene.htm ||  ||

Tilbake til innhold