Pedagogiske+tekster


 * || Hjem til Rundsanger og kanon || [|Rundsangbloggen] ||
 * Teksten er under utvikling || =Begrepet pedagogiske tekster= ||  ||
 * Her kommer det bilder el. andre medier || Pedagogiske tekster er et sammensatt begrep som ikke inngår i vanlig dagligtale, men som er sammensatt av helt alminnelige ord som vi alle både implisitt og eksplisitt har forhold til; begrepene pedagogisk og tekst. Tekstbegrepet er ikke entyding definert innenfor tekstforskningen (Berge 2001:25), men har noen felles trekk som skiller dem fra ikke-tekster. Med tekst menes her sammenhengende ytringer som er meningsbærende og tolkbare; uttrykk som er preget av både intensjonalitet, situasjonell og sosiokulturell kontekst.

Selander og Skjelbred sier at tekster for det første er artefakter for meningsskapende og intensjonell samhandling i kommunikative situasjoner (2004:30). For det andre er de ytringer som realiseres ved tegn som kan være verbale (tale og skrift) og sammensatte multimodale (utnytter flere semiotiske ressurser). For det tredje er tekster en type ytringer som forholder seg til kulturelt bestemte tekstnormer (sjangere). Dette gjør at vi kjenner igjen teksters ulike former, og vi kan gjenskape dem. Tekster realiseres dessuten ved at de blir tolket, og denne fortolkningen skjer både ut fra situasjonell og sosiokulturell kontekst.

En pedagogisk tekst er i følge Selander og Skjelbred (2004) derfor en spesiel kulturell artefakt som i dette perspektivet er knyttet til ulike former for institusjonell innramming og anvendelse. Det pedagogiske henspeiler på at det er noe som skal læres bort innenfor denne konteksten. En pedagogisk tekst vil derfor ha visse kjennetegn. Ottar Grepstad sier i boka "Det litterære skattkammer"(1997) at pedagogiske tekster er tekster som brukes i skole, kirke og akademia: "Ein pedagogisk tekst er orientert mot informasjon, forståing og overtyding".

Det pedagogiske henspeiler på at det er noe som skal læres bort innenfor denne konteksten, enten det er kunnskap eller annen form for informasjonsformidling. Vi kan også si at det pedagogiske kan ha med tekstspesifikke trekk ved teksten å gjøre som også formidler syn på læring og kunnskap. ||  ||
 * || ==Sammensatte tekster== ||  ||
 * || ==Læreboka== ||  ||
 * || Lærebøker er som sjanger tradisjonelt knyttet opp mot sakprosa og faktakunnskap (Grepstad, 1997), og er utformet for å spille en rolle i en spesiell sosial praksis, ofte med basis i faginndeling og på grunnlag av læreplankrav. Bøkene får mening ut fra situasjons- og kulturkontekst. Læreboka angir ofte hva som er pensum, og er som sjanger en slags kontrakt mellom lærere og elever av hva som er forventet av kunnskap (Selander and Skjelbred, 2004, Grepstad, 1997). Det å bruke lærebøker antas å fremme læring ved å medvirke til å etablere støttestrukturer (scaffolding, Bruner and al, 1966). Med læringsmateriell som medierende redskap antas det at elevene kan understøttes på vei mot neste ”nærmeste utviklingssone” (Vygotsky, 1978, Säljö, 2005, Ludvigsen and Østerud, 2000).
 * || Lærebøker er som sjanger tradisjonelt knyttet opp mot sakprosa og faktakunnskap (Grepstad, 1997), og er utformet for å spille en rolle i en spesiell sosial praksis, ofte med basis i faginndeling og på grunnlag av læreplankrav. Bøkene får mening ut fra situasjons- og kulturkontekst. Læreboka angir ofte hva som er pensum, og er som sjanger en slags kontrakt mellom lærere og elever av hva som er forventet av kunnskap (Selander and Skjelbred, 2004, Grepstad, 1997). Det å bruke lærebøker antas å fremme læring ved å medvirke til å etablere støttestrukturer (scaffolding, Bruner and al, 1966). Med læringsmateriell som medierende redskap antas det at elevene kan understøttes på vei mot neste ”nærmeste utviklingssone” (Vygotsky, 1978, Säljö, 2005, Ludvigsen and Østerud, 2000).

Lærebøkene er bygget på og er, som andre media, formidlere av sosiale funksjoner, kognitive strukturer og diskursive uttrykk, meninger og trossetninger, faglige og andre (van Dijk, 1998). Hverdagsvirkeligheten er elevenes referanseramme for læring. Elevene møter lærebøkene med sett av førforståelser og oppfatninger av hva som er ”sant” og ikke (jf også diskusjonen om sannhet i Førland, 2000a, Tønnesson, 2000, Sandmo, 1999, Sandmo, 2000, Tønnesson, 2001, Kjeldstadlie, 1999, Førland, 2000b).

Møtet med lærebøkene kan i et tradisjonelt kritisk (evt. marxistisk) maktperspektiv skape, bekrefte og fremme fremmedgjøring (Knain, 1999) og sosial ulikhet (Bourdieu, 1984, Bourdieu, 1991) som igjen antas å påvirke læring på en negativ måte. I dette perspektivet er det læreboka som har ”budbringerens overtak” (Eriksen, 2000). Det er forfatteren som bestemmer teksten. Likevel har leseren, eller mottakeren av teksten, visse valgmuligheter; Lesingen kan avsluttes, avsnitt kan hoppes over, eller det som leses fortolkes innenfor eksisterende forståelseramme. Med dette aspektet kan resepsjonsteori trekkes inn. ||  || Type in the content of your new page here.